Downton Abbey S05E04 Series 5, Episode 4
38. epizoda, 12.10.2014.
Na hrvatski preveo Silvio Transkript: MemoryOnSmells, Silvio
Obrada u titl: Silvio Sinkronizacija: MemoryOnSmells, Silvio
Prevod na srpski i obrada: Marijana T
G. Barou, vratili ste se.
Zakasnili sta na ručak. Gore ima posla.
Možda je nešto ostalo. - Nisam gladan.
Šarmantan kao uvek. - Kako je vaš otac?
Puno bolje. Ustvari je prilično dobro.
To je dobra vest. - Jeste.
U tri dolazi g. Vejvel zbog Pip's Cornera.
Zašto dolazi kad neću pristati. -Dolazi čak iz Lidsa.
Pisao mi je tvoj otac. Kaže da je u Londonu.
Šrimpi je u Engleskoj? Kada ćeš ga videti? -Još ne znam.
Zanima ga da li može da stanuje tu. -Dakako.
Je li Suzana s njim? - Nije. Uskoro idu definitivno, pa neće da putuje dva puta.
Kuda odlazi nakon Bombaja?
Kako ide tvojim Rusima? - Jako tužno.
Govore o starim vremenima. Balovima u Zimskoj palati i piknicima uz obalu Neve,
a nose pocepane cipele i gladni su.
Tom bi rekao da im tako treba. - Ne volim stari ruski režim,
ali mi je žao što u tuđini počinju iz početka.
Tata, kad god izazivaš Toma, zvučiš nerazumnije nego on. -Je li?
Kako je tvoj stari kavaljer, mama? Princ Koznako. - On nije moj kavaljer.
Tvoj otac bi se naljutio da to čuje.
Nadam da ćeš da ponovo videti. Ubogi starac.
Nemaš pojma o tome.
Dokle bi se kuće protezale? - Po celom polju, zapravo.
Zašto se ne grade u nizu, kao ulice?
Bolje se prodaju kao odvojeni objekti, a mi bismo dobili deo novca.
Dakle, on nam plati, mi izgubimo polje,
selo je nagrđeno, a g. Vejvel kreće u potragu za novom žrtvom.
Zašto niste rekli da idemo ovamo?
Doznaće kad se Rouz vrati kući. - Nisam htela da pričam za ručkom.
Zašto smo došli? - Nešto mi nije dalo mira.
Zašto nismo na stanici uzele taksi? Baš smo lude.
Vratićemo se taksijem.
Piše da su u podrumu crkve.
Jao, Izabela. Nisam mislila da je ovako. -Nisam ni ja.
Tetka Violeta? Gospođo Kroli? Niste rekle da dolazite.
Htele smo da te iznenadimo. - Uspele ste.
Eno ga tamo.
Sigurno ste mene najmanje očekivali.
Mislio sam da ćete doći.
Povela sam svoju rođaku, gospođu Kroli.
Sećate li se Rostova? - Grof Rostov, mislim.
Hvala vam. Da, grof. Izvolite, dame.
Žao mi je što u Dontonu nisam mnogo više govorila.
No bila sam silno iznenađena.
Niste se promenili. Ja jesam.
Tada ste bili mlada i lepa grofica od Grantama.
U balskoj dvorani su svi gledali u vas.
Sada ste velika ledi, autoritativna i veličanstvena.
Ali to su dve strane istog novčića. Vaš se zivot nije puno izmenio.
Meni ne izgleda tako. - Dok zgodni i moćni princ Kuragin,
sa svojim hiljadama hektara zemlje i zlatnim dvorcima...
Taj čovjek ne postoji.
G. Mozli, treba očistiti srebrninu.
Biću zahvalan ako to uradite. -Da, g. Karsone.
Tražio sam g. Baroua. - Izašao je.
Onda sam pomislio da je to vaš posao.
Ipak ste vi prvi sluga.
Razmišljala sam o onome što ste rekli,
kad sam pitala za princezu. - Ne znam kako je, ni gde je?
Istina je.
Uhapšeni smo zajedno.
Kada su mene pustili, čuo sam da je prognana godinu ranije.
Sigurno neko iz vlasti može... - Ko? Sovjetski ambasador?
Njega nije briga gde se nalazi princeza Irina Kuragina.
A britansko Ministarstvo spoljnih poslova? - Ne pomaže poraženoj strani u revoluciji.
Ne smete gubiti nadu. - Kad prođete oluju kakvu smo mi,
brzo izgubite svaku nadu.
Slažem se. Jedino nada nam pomaže da ne prihvatimo zbilju.
To ste rekli samo da ispadnete pametni. -Znam.
Trebalo bi da i vi pokušate.
Idem do kovača. Vidimo se kod kuće.
Gospođo Patmor? - Dobar dan, lorde. Ledi.
Šta ovo sad bi?
Zašto si me čudno gledala kad sam pitao za Šrimpija?
Obavestiće Rouz da se razvode.
Ozbiljna si? - Jesam.
Nagovestio je to u pismima. Loše im ide.
Gotovo je s karijerom. - Moborovi su preživeli razvod.
Moborovi su bogati. Šrimpi nema novca.
Ljudi će ih odbaciti.
A mi ćemo odbaciti Šrimpija? Suzana ti je rod a ne on.
Bez obzira na Suzanu, neću biti ni na čijoj strani.
Pomozi mi oko ovoga?
Kada krećete? -Ledi Meri hoće na jutarnji voz.
Popodne s ledi Rozamundom ide na modnu reviju.
Nedostajaćeš ćeš mi. - Nadam se.
Jesi li dobro? Valjda ne brineš zbog narednika?
Ne brinem uopšte.
Volela bih da konačno zaboravimo g. Grina.
Zašto ste hteli da danas idem s vama?
Za slučaj da stvari postanu patetične.
Kad sam ja tu, Lord Merton vas ne uznemirava. I meni treba zaštita.
Da li je između vas i princa Kuragina postojala privlačnost?
Privlačnost? Tako to zovete?
Hteo je da pobegnem s njim.
Ipak niste. -Nisam. Lord Grantam mi je poklonio ram
od Faberžea, sa slikama naše dece, pa sam se dozvala pameti.
Lord Grantam je bio suptilan čovek.
Kao i svi Englezi tog tipa, vrline je skrivao iza zastora formalnosti,
pa isprva nisam videla kakav je zapravo bio.
Srećom ste doznali na vreme. Je li bilo na vreme? - Zaboravila sam.
Dejzi, baci te knjige i dođi da pomogneš.
Gde je testo za kolače? -Biće brzo. - Treba mi odmah.
Koji ti je vrag? -Učim o revoluciji iz 1688.
Biće revolucije ako ne brineš o poslu.
Vidi je. Matematika može proći, ali sada uči za revolucionarku!
Valjda ne kuvate u svojoj sobi?
Treba da vidim šta muti. - Sigurno nije ništa.
Lorde Mertone? - Ovaj... To jest...
Kod kuće ste. -Izvolite ući. - Hvala vam.
Kako vam mogu pomoći?
Umalo da odustanem. Stalno odlažem.
Dok sam danas ručao sâm, odlučio sam da vam kažem.
Nadam se da nećete zažaliti. - Vi ćete možda zažaliti, ja neću.
Slušam vas.
Treba da kleknem na jedno koleno, ali me je strah da neću moći ustati.
Uveren sam da ste dosad shvatili. Želim da se udate za mene.
Dragi lorde Mertone, znate... - Molim vas.
Pričekajte malo.
Želim da budem jasan.
Ne govorim zbog usamljenosti, niti želje da živim udobnije.
Sigurna sam da... - Ne. Niste.
Muškarci mojih godina se žene zbog toga.
Ja vas prosim iz ljubavi.
Otvoreno i ponosno kažem da sam zaljubljen u vas, Izabela.
S vama želim da provedem ostatak života. Verujem da vas mogu usrećiti.
U najmanju ruku bih voleo da dobijem šansu da pokušam.
Zaboga, lorde Mertone.
Priznajem da ste me zaprepastili.
Ne prosidbom, nego pričom o ljubavi.
Ozbiljno vam govorim. Pre no što me odbijete...
molim vas da pustite neka se, kako kažu, malo slegne.
Ne recite ništa, samo razmislite o tome.
To neće promeniti moj odgovor.
Ipak nakon ovoga, odbijanje vašeg zahteva izgledalo bi bezobzirno.
Razmisliću o tome.
Sada bi trebalo da odem.
Nakon svega ovog, teško je voditi običan razgovor.
Zašto se onaj Briker vraća?
Zašto "Onaj Briker"? - Do sad je video sve što je hteo.
Hoće da vidi da li naša slika ima veze s kasnijim delom dela Frančeska.
Šrimpi dolazi ove nedelje. - Onda će se upoznati s g. Brikerom.
Edit, zašto si natmurena? - Zar tako izgledam?
Kako je tvoje čudo od deteta? - Nisam je videla neko vreme.
Previše sam im dosađivala, pa ih malo puštam na miru.
Znao sam da će se to desiti.
Nemoj ići par meseci. - Par meseci? -Ja bih uradio tako.
Onda će im biti drago da dođeš.
Ima li novosti o Pip's Corneru? - O čemu je tu zapravo reč.
Želiš da prihvatimo? -Dobijamo kapital, a bez ulaganja.
To je ipak vrlo složeno.
Zar počinjemo da prodajemo delove imanja?
Hteo si da prodamo deo kad je Metju umro. -Pogrešio sam.
Nisam znao da posednici usitnjavaju zemlju, dok im ne ostane ništa. Sutra ćemo o tome.
Ja ne mogu. Rano ujutro idem za London. Tetka Rozamunda me vodi na modnu reviju.
Lepo je što stvari slažeš po prioritetu.
Ko je u sobi?
Molim vas, ko ste vi?
Odlazite! - Gospodine Barou?
Da pozovem nekog muškog da vam pomogne?
Gospodine Barou... - Kojeg muškog?
U ovoj kući ni jedan mi ne bi pomogao.
Šta vam je? - Gledajte svoja posla!
Imate li uveče nešta važno? - Nemam. I tako ostajemo samo jednu noć.
Kada ćete se naći s lordom? -U petak ujutro, pre polaska voza.
Red je da mu kažete u lice. - Da, ali se plašim toga.
Tata! -Zdravo, Sibi, ljubavi moja. Poljubac!
Hvala, dadiljo. 'Jutro, Džordže.
'Jutro, Mago. - 'Jutro, Sibi. 'Jutro, Džordže.
Da li je ledi Meri stigla na voz?
G. Stark je video da su obe ušle.
Karsone, hteo bih da vas pitam.
Je li gospođa Patmor nesrećna? - Jedna stvar je uzrujava.
Šta to?
Zašto ga puštate da čeka? - Trebalo ga je odmah odbiti?
Sami ste rekli da je sve to smešno.
Jesam, ali kad se to dogodilo, nije bilo smešno.
Iznenađena sam. Jedna lepa reč može da promeni vaše mišljenje.
Princ Kuragin vas je sigurno podsetio što se lepom rečju može postići.
Zamolio me da razmislim.
Svakako ću razmisliti.
Zvali su iz Majklove redakcije. Nešto su doznali.
U Minhenu je u toku suđenje vođi tamošnjih siledžija.
Čitao sam o tome. Nose smeđe košulje i maltretiraju ljude.
Njihov vođa je pokušao dići revoluciju. -Da, oni.
Apsurdno. -Možda. Bojim se da će se svašta još dogoditi.
Nemačka je jako pritisnuta ratnim oštetama.
S tom bandom se Majkl sukobio.
Sasvim moguće. To je užasna banda.
Da. Možda ćemo sada saznati šta mu se dogodilo.
Jesu li ti zato telefonirali iz njegove redakcije?
Biće ti teško, ali budi sigurna
da je bolje znati istinu, nego živeti u neizvesnosti i očaju.
Pa ipak, dok ne budem uverena u suprotno, on je za mene živ.
Neću da mislim drugačije.
Možeš li ovo zadržati za sebe, dok ne dobijem pouzdane podatke?
Ne želim da me Meri sažaljeva.
Ona će te sažaljevati. A nebo zna da ću i ja.
Mnogo kasnim.
Gde su mi rukavice? -Bez brige, sve ću raspakovati.
Moram da požurim.
Pošalji ovo pismo, ili ga daj Midu ako još nije ispraznio kutiju u predvorju.
Nisam mu rekla gde da se nađemo u Kensingron parku.
Mislila sam da mu kažem večeras, ali podne je pogodnije za lošu vest.
Dobro, ledi.
Kako je Edit?
Trenutno je prilično natmurena. -Zna li se razlog?
Interesovala se za dete naših zakupaca. To je dozlogrdilo roditeljima.
A zašto baš to dete? - Ne znam. Priraslo joj je srcu.
Previše je forsirala.
Volela bih da imam ovo.
Pričaj mi o tom farmeru i njegovoj curici.
Kako znaš da je devojčica? - Rekla si, valjda.
On je svinjar.
Eno Čarlsa Blejka. - Šta će on ovde?
Izvinite, da li ovde stanuje lord Gilingam?
Onim hodnikom, pa na prvi sprat. - Hvala.
Idemo da se pozdravimo s nekim.
Zdravo.
Drago mi je što te vidim. Kupuješ venčanu opremu?
Ovo je ledi Meri Kroli. Gospođica Lejn Foks.
Uh, sad sam se setio...
Ne budi seronja, Čarlse. - Mi ne znamo jedna drugu.
Ali znamo jedna za drugu. Retko sretneš ženu zbog koje si odbačena.
Ne želim muškarca kojem je draža druga.
Znači li to da si ga prebolela? -Da.
Idem da se nađem s Ralfom Karom. Ljuti se ako čeka.
Mislio sam da se znate. - Ne. Nisam je tako zamišljala.
Nego kako? -Ne znam. Krotka i lepše vaspitana.
Mejbl očigledno nije krotka. - Očigledno nije.
Koliko ostaješ u Londonu? - Vraćam se sutra.
Ujutro ću videti Tonija. Hvatam popodnevni voz.
Šta radiš večeras? - Ništa. -Večeraj sa mnom.
Nemaš druge planove? - Nisu važni.
Dolazim po tebe u osam. -Neko skromnije mesto. Nemam prikladnu odeću.
Gospođo Patmor, Njegovo gospodstvo želi
da dođete u biblioteku. - O, nebesa! Zašto sada?
Dajte mi kecelju.
G. Mozli, možete li pregledati sto za večeru?
Ja neću stići a vi ste prvi sluga. - Pošao sam...
Usput proverite spavaće sobe lorda Flintšajra i g. Brikera.
Ja nisam stigla, a g. Karson kaže: Vi ste prvi sluga.
Evo, spremna sam.
Hajde idite, g. Mozli.
To nije pošteno. - Hteli ste da budete prvi sluga.
Zar ste mislili da ćete po celi dan plandovati?
Navratila sam da vidim Marigold.
Spremam je na spavanje, ledi.
Igrala se pa je umorna.
Zar baš sada mora u krevet? - Da, ledi.
Ledi?
Nevolja je u tome što Mardži misli da uznemiravate dete.
Ratni spomenici su zakonom zaštićeni. - To mi je rekao i g. Karson.
Znam koliko je to bolno za sve vas. - Zaista? Mislim da g. Karson ne zna.
Karsonu je žao koliko i meni. - Žao mi je što gđa Patmor tuguje.
A nije vam žao što na spomeniku neće biti Arčijevo ime.
Bio je dobrovoljac. Nije čekao poziv u vojsku.
Otišao je u borbu. A što se tiče njegovog takozvanog kukavičluka...
njemu je tamo ranjen um, pa nije znao šta radi.
Bio je dobar i pristojan dečko. - Naravno.
Zar nije i on žrtva rata, lorde? Isto kao naš Vilijam i svi ostali.
Mogao je ostati ovde dok ne dođu po njega.
Umesto toga je odlučio da se bori za svoju zemlju.
Iznenadićete se, ali ja se slažem s vama.
Ali na žalost tu nema pomoći.
Ima pomoći. Vidim da časni ljudi našeg Arčija smatraju žrtvom.
Čak i ako g. Karson to ne može.
Hvala vam, Karsone.
Kada Šrimpi stiže? A kada tvoj trgovac umetninama?
Dolaze zajedno. Čeka ih auto, pa će moći da se presvuku.
On nije trgovac nego istoričar. - Onda neka nam se Bog smiluje.
Zašto uopšte dolazi? - Želi raspravljati o slici.
S tobom? -Da. Zar je to šokantno?
Bolje da sada krenem.
G. Mozli, ne znam da li lord Flintšajr i g. Briker dovode lične sluge.
Pobrinite se za njih. - I tako imam puno posla.
Žao mi je, g. Mozli, vi ste... - Znam. Ja sam prvi sluga.
Znači da si srećan?
Nisam presrećan, ali ko jeste? Dobro živim.
To mi je drago.
Ja nisam od sorte ljudi koja umire slomljena srca.
Oprosti ako te to vređa. - Naprotiv.
Daj Bože da je i Toni takav.
Nebesa! Ovo je neočekivano.
Voleo bih da mogu da te dokučim. - I ja bih volela da sebe dokučim.
Kada ćeš mu reći? - Sutra.
Naći ćemo se pored kipa Petra Pana u Kensington parku.
Hoće li zbog ambijenta biti romantičan? - Kasno je da promenim mesto.
U čemu je pogrešio? - Ni u čemu.
Veoma mi je drag. Uvek će biti.
Želim da bude kum moje dece, ali ne želim da im bude otac.
Kako će on to primiti? - Ne tako dobro kao ti.
Znaš ti da ublažiš udarac, kada to želiš.
Ne vidim kako. - Zaista?
Večeras mi izgledaš uzdržana. - Zaista? Pitam se zašto.
Zvuči surovo, ali digni ruke od svega.
Da dignem ruke od Majkla, pošto si jasno rekla da se odreknem bebe.
Sve to je za tvoje dobro.
Za mene ili za porodicu? - Za mene je to isto.
To su različite stvari.
Razmišljao sam o tvojoj nestaloj osobi. -Ne želim da smetam.
Samo pitam postoje li službe za traženje nestalih.
Nisu u mojoj nadležnosti, a izbegli Rusi nalaze se po celom svetu.
Je li ta žena tvoja prijateljica. - Ne, to je supruga starog prijatelja.
Vidi šta možeš da uradiš, Šrimpi.
Tetka Violeta, ako te još smem zvati tetkom,
moram te upozoriti na nešto. - Mogu da pogodim.
Ne odobravaš to? - Ne odobravam.
Možda hoćeš da staneš na nečiju stranu. Suzana ti je nećaka.
Smatram da grešiš. Budi miran što se tiče toga.
Nakon razvoda nikada ne stajem na jednu stranu. -Zašto?
Ma koliko se supružnici trudili, drugi nikad ne saznaju činjenice.
Sutra žurite nazad? - Ne žurim.
Želeo bih da ostanem još jednu noć.
Kada krećete sutra? - Ostaje dva dana. -Da?
Nadam se da vam je kod nas zabavno.
Dođi u biblioteku. - Ivini me.
Pozovi gospođicu Banting na večeru.
Meri se vraća. Biće zabavno. Reci mu, Edit.
Tata ne bi odobrio. - Šta to?
Da Tom pozove gđicu Banting na večeru, ali Edit kaže da to Robert neće dozvoliti.
Glupost. Dovedi je ako želiš.
Lepo je u Bombaju?
I te kako. Divan grad. Vratnica istočnjačke lepote.
Osećao sam se počastvovan.
Tvoj odnos sa Suzanom se nije poboljšao? -Nije.
Bio sam zahvalan Kori i tebi što ste Rouz spasili od toga.
I šta sada? -Razvod. Nema druge mogućnosti.
Zar mora doći do toga?
Zašto ne biste živeli odvojeno?
Da si ti bio nesrećan kao ja, razumeo bi.
Je li Mozli otišao da spava? - Jeste. Zašto?
Gospođi Patmor rano ujutro trebaju grejači za hranu.
Recite mu ujutro. - Niste više bliski pajtaši?
Zašto ste još budni? - Hoću da završim ovo.
Otac vam nije bio bolestan, zar ne? -Molim?
Vi ste zapravo bolesni. Jeste li zato išli na put?
Šta se to vas tiče? - U pravu sam.
Bolesni ste i išli ste na lečenje. Sada pokušavate sami da se lečite.
Pustite me na miru. To nema veze s vama.
Robert me pitao zašto se samo prividno ne razdvojimo.
Ti znaš da ne možemo.
Gde ćeš stanovati? -Tvoja mama će zadržati kuću u ulici Aper Bruk.
Ja ne znam gde ću, no nešto ću pronaći. - Mogu li ja živeti s tobom?
Mislim da još malo ostaneš tu.
Proces razvoda je neugodan. - Nešto ću iz toga naučiti.
Briga me da li je mladić pogodan za supruga. Mene neće maltretirati.
Odlučan odgovor. - Ozbiljno mislim.
Svi mislite da je došao trenutak da nađem muža.
Udaću se jedino za onog koga bezrezervno volim.
Naravno.
Obećaj da ćeš me podržati kada nađem takvog?
Obećaj da me nećeš prisiljavati na brak samo zato što je doličan.
Drugim rečima, od mene tražiš blanko ček.
Tako je. To želim.
Najdraža moja, u vezi braka nemam prava ni da savetujem ni da naređujem.
"Moraš požuriti u Diep i tamo potražiti g. Ejvberija.
On će ti pomoći da otploviš na sigurno.
Ne oklevaj, ako ti je majka draga."
Jadna žena. Znam kako se osećala.
"G. Ejvberi će se pobrinuti za tvoju zbirku,
mada je bolje da sva ta platna i rezbarije završe na dnu mora,
nego da ostaneš predugo u toj nesrećnoj zemlji."
Drago mi je što je nije poslušao. - Nije. Čak je doneo mnogo kovčega.
Kad su Jakobinci pali, vratio se da kupi još.
Ostali su u ovom prekrasnom mestu. - Drago mi je da ga smatrate prekrasnim.
U Dontonu je sve prekrasno, uključujući gospodaricu.
Ne smete to govoriti. - Moram, inače bih pukao.
Šta je puklo?
Baš sam govorio da...
Dozvolili ste da dodirnem sliku i zato ću pući.
Lepo je imati zahvalnog posmatrača. -Jeste.
Niko ne poriče da ste zahvalni, g. Brikere.
Ne verujem da sam te dobro čuo. - Čuo si me.
Spavaš s muškarcem koji te želi oženiti, pa se predomisliš. Suludo!
Žao mi je ako to misliš. - Neću to dozvoliti.
Volim te i ti voliš mene. Tako si govorila - Znam. Tako sam i mislila.
A šta se promenilo? -Ne znam. Nešto se promenilo.
Jesam li loš ljubavnik?
Ne budi šašav. Nije to.
Osećam se kao da sam se probudila iz sna.
Laskavo! Odlazak u krevet te probudio. - Mi smo različiti.
Ne prihvatam. Ne verujem da bi se dama poput tebe,
podala muškarcu, da ne misli da je on pravi.
Šta želiš reći? -Da ovo moramo prebroditi.
Prebrodićemo ovo zajedno.
G. Mozli, tražili ste me? - Da vam kažem da
ne treba da me zovete prvim slugom.
Zar to niste? -Nisam. Više nije kao nekada.
Dužnosti prvog sluge danas dele mnogi ljudi.
Zar? - Trebalo bi da je tako.
Ja obavljam dužnosti drugog sluge. I trećeg, i svih.
Ne želite prednosti koju ima prvi sluga?
Ovaj... Pa, baš i ne.
Dobro. Videću šta mogu uraditi.
Nisam bio siguran da ćete doći. - Glupost. Polaskana sam pozivom.
Nisam očekivala poziv, nakon prošlog puta.
Večeras budite ljubazni prema njemu.
Ako on bude ljubazan prema meni.
Znam da vam se on ne sviđa, niti bilo ko od njih.
Ipak, ne zaboravite da su oni dobri prema meni.
Ja ih volim.
Ne želim da ih mrzite, nego da shvatite da ste više od zaposlenika.
Ne želim da traćite život podupirući sistem koji umire.
Pa, neće umreti do večere.
Našla sam časopis "London Magazin"
Čiji je? - G. Baroua ga je čitao.
Dajte mu ga kad siđe, gospođice Bakster? -Naravno.
"ODABERITE SOPSTVENI PUT"
Odakle vam to? Ulazili ste u moju sobu?
Nisam. Gospođa Hjuz ga je našla.
Ona ga je našla, a gospođica Bakster ga je čitala.
Žao mi vas je, ako ispravno zaključujem šta je.
Da se niste usudili da me sažaljevate.
Poneli ste fotografije dela Fančeskova "Isusova rođenja"? -Jesam.
Možemo ih uporediti s vašom slikom. - Možda je to skica za nju.
Zaista bi bilo lepo.
G. Brikere, još jednu reč i premestiću vas na drugu stolicu.
Laska joj. Pita je za mišljenje.
A ti je nikada ne pitaš za mišljenje? - Pitam je. Ponekad.
Kako je bilo u Londonu? - Prilično dobro.
Zadala sam sebi težak zadatak. Laknulo mi je kad sam ga uradila.
Kako napreduje podučavanje. - O čemu je reč?
Gđica Banting podučava pomoćnicu gospođe Patmor.
Čuo sam za to. - Vi to ne odobravate?
Odobravam, sve dok to ne uznemirava... nju.
Ne znate kako se zove, zar ne?
Sara, molim te. - Naravno da zna. Dejzi.
Pa, sada zna. - Znao sam i pre.
Čuo sam da uznemiravate i nju i gospođu Patmor. - Prestani o tome.
Zašto je ne pozovete i pitate je.
Zauzeta je. -Ipak ne bi odbila vaš poziv.
Ne želimo da joj bude neugodno.
Karsone? -U ovo vreme su najviše zauzete, lorde. Možda bi bolje bilo...
Ne. Dovedite je. I zamolite gospođu Patmor da i ona dođe.
Dobro, lorde.
Tvoj otac bi mogao ovo zažaliti.
Treba ti pomoć? - Gotova sam.
Odnesi kofere ako želiš.
Jesi li uživala tamo? - Kratko smo bili.
Išla sam u Olbani da dam pismo lordu Gilingamu. -Da?
Onda sam hodala do Pikadilija. - Lord je srećnik što živi tamo.
Sećaš li se da je g. Grin to rekao? -Šta to?
Džimi mu je rekao da je srećna bitanga.
Na kraju baš i nije imao sreće.
Ne, stvarno nije.
Dobro. Odneću ovo u sobu za prtljag.
Nešto nije u redu s večerom, lorde? -Naprotiv.
Izvinjavamo se što vas ovako bezobzirno ometamo u vašem poslu.
Karson kaže da smatrate da Dejzini časovi ometaju kuhinjski red.
To ste rekli? - Ne znam.
Stalno sam uzrujana zbog onog drugog.
Je li to istina. Dejzi? -Žao mi je ako sam prouzrokovala nevolje.
Ma nisi. Zapravo nije. - Moram nešto reći, lorde.
Gospođica Banting mi je otkrila svet znanja, koji nisam poznavala.
Možda do kraja života ostanem kuvarica, ali sada imam i drugih izbora.
A ništa od toga ne bih nikad imala da me ona nije podučavala.
Bravo. Dobro rečeno.
Kakvo svedočenje. - Možemo li ići?
Moramo završiti puding. - Naravno da možete. Hvala vam.
Očigledno je poduka bila uspešna. Drago mi je da to čujem.
Zaista, lorde Grantame? - Za Ime Božje, pustite to.
Dokazali ste svoje. -Jesam li dokazala da lord Grantam želi
da mi, kmetovi, uvek budemo to. - Samo jedno bih želeo i to strastveno.
Voleo bih da izađete iz ove kuće i da se nikada ne vratite!
Jeste sada srećni?
Edit, draga, da li još pišeš onu zanimljivu kolumnu? -Da, bako.
Moraš mi pokazati neke tekstove. O čemu je najnoviji?
O čemu su i svi drugi? O načinu na koji se svet menja.
Što se događa? Kakvo je to komešanje?
Samo je napustio sobu.
Prekidam vas? - Ne prekidaš.
Raspravljamo o bici kod Malog Bighorna. -Prije kod Male namiguše.
Takvo obraćanje Njegovom Gospodstvu! U njegovoj kući.
G. Barou nije preterivao? - Jednom u životu nije.
G. Branson je zacelo užasnut takvim ponašanjem. -Ne znam.
Mi zaboravljamo kakav je g. Branson bio tu dole.
Između zalogaja bi držao sindikalne govore.
Trebalo je bude jedan od njih, ali nije. - Da li je Donton pravo mesto za njega?
Sigurna sam da je to pitanje on sam sebi postavio mnogo puta.
Ne podnosim tu ženu. - Ne čudim se,
Ti misliš da sam ispao budala. - Nema veze šta ja mislim.
Nisi ni ti bila puno bolja. Flertuješ s tim jezivim putujućim trgovcem.
Spavaj. A kad se probudiš, pazi da ustaneš na desnu nogu.
Laku noć, Tome.
I razvedri se. Baki si priredio predivno veče.
Jao, kakav metež! Čini mi se da je gospođica Banting
naumila da pravi nevolje. - Ona me je oživela, gđo Patmor.
Kako god, gore ne bi pobedila u popularnosti.
Želite li da pišete Ministarstvu rata? - Ne budi luda. - Ozbiljno mislim.
Protestujte ako mislite da su nepravedni prema Arčiju.
Ne znam da napišem takvo pismo.
Ja ću ga napisati. - Ne bi bilo koristi.
Postoje propisi.
Ako protestujete, ako mnogi protestuju,
možda će promeniti te vražje propise. - To si naučila, je li?
Pokušavaš da pokažeš da se ne bojiš. -Ne bojim se.
Onda može. Napisaćemo ga sutra.
Kako vam sada možemo pomoći? - Čudna je to stvar.
Policajac u civilu motri kuću lorda Gilingama u Olbaniju.
Kaže da je gospođa Bejts viđena da se mota oko nje.
Znam zašto je išla.
Ledi Meri je htela da vidi lorda Gilingama.
Ana je odnela poruku da ugovore sastanak.
Znao sam da imate logično objašnjenje.
Naredniče? - To je verovatno.
Odande je gospođa Bejts otišla do Pikadilija,
tačno do mesta gde je umro g. Grin.
Je li bila ljuta na njega, a da je g. Bejts to saznao?
Ne, koliko znam. On joj se čak prilično sviđao.
Gospođo Hjuz? - Tako je rekla.
Možda će je ispitivati, ali najpre treba nešto da proverim.
Je li definitivno bila ovde na dan njegove smrti? Ovde u Dontonu?
Držim da jeste. -Valjda ne mislite da bi gospođa...
Nisam plaćen da mislim, nego da beležim činjenice.
Hong Kong? -Puno carističkih simpatizera je tamo.
Kako preživljavaju? - Kao sluge i vozači taksija,
prodavačice i prostitutke. Rade sve čega se dočepaju.
Ne bih sugerisala koje od tih zanimanja odgovara princezi Kuragin.
Ako je ne volite, zašto se toliko mučite oko ovog?
Jer sam joj to dužna. - Zašto?
Uzgred, Suzana je napisala Anabeli kako je besna što ste me primili.
Draga Suzana je besna još otkako se igrala s lutkama.
Imuna sam na njenu srdžbu.
Neutralna osoba to ne bi rekla. - Nisam ni na čijoj strani,
ali nisam neutralna.
Jesi li se izvinio Tomu? - Dosad me niko
nije isprovocirao da eksplodiram.
Žao mi je, Tome. Oprosti mi.
Ona zna biti pakosna. - Precizno kao hirurg.
Zašto ne raskrstiš s njom?
Od Sibiline smrti nisam imao nikoga s kime bih se slagao u svemu.
Eto zašto. Ili je bilo zato.
Izgledalo je da si nam se pridružio, a sada se povlačiš.
Zašto smo ovde?
Hteo sam da objasnim zašto treba odbiti ponudu Vejvela.
Znam da smo samo čuvari Dontona, ali nešto se mora promeniti.
Da, ali ne smemo uništiti ono što čuvamo.
Vejvel bi ovo mesto zauvek uništio ružnim jeftinim kućama.
Ne možeš zabraniti svu gradnju. -Ni neću. Proširiću naselje bez gradnje.
Dobar građevinar će kuće uklopiti u selo a da ga ne upropasti.
Teško je to uraditi. - Teže nego unovčiti Vejvelov ček.
Ipak treba pokušati.
Naravno.
Gradićemo. Čak ćemo zaraditi i za imanje.
No nećemo uništiti ono što ljudi vole.
Mislite li da je to pogrešno? - To nije pogrešno.
To je sve što tražim.
Na hrvatski preveo Silvio Obrada: Marijana T
U IDUĆOJ EPIZODI
Je li neko čuo za nekoga po imenu Atikus Olridž?
Na tvom mestu bih pažljivo razmislio prije nego što kažem.
Negde si čitala da je zabavno pod starost biti bezobrazan.
Mardži misli da dete želite za igračku. -Kako to može reći?
I sviđao vam se g. Grin? - Jeste. Vrlo mi se sviđao.
Prezirete tu porodicu. Zaboravljate da je moje dete član te porodice.
Preuzeto sa www.titlovi.com